Les fronteres del principi de no regressió en el dret lingüístic - Segura Ginard, Lluís (Revista de llengua i dret, 2025)
En aquest article s’intenta una aproximació als límits en què el principi de no regressió, incorporat a la cultura jurídica europea i espanyola en alguns àmbits, pot aplicar-se també al camp del dret lingüístic. Per això, s’examina críticament la jurisprudència lingüística del Tribunal Constitucional, que fins ara no ha acollit clarament aquest principi. Això no obstant, i a partir de la idea que la protecció de les llengües constitueix una decisió pública de valor extraordinari, es proposa que el principi de no regressió, com a límit a la llibertat reguladora, es prengui en consideració en aquells casos en què les mesures normatives del poder públic degradin o rebaixin l’estatus jurídic de protecció d’una llengua minoritzada sense prou justificació i sense emparar-se en un valor superior que sigui prevalent. This article seeks to make an assessment of the extent to which the principle of non-regression, incorporated into some areas of European and Spanish legal culture, can also be applied to the field of language law. To this end, the jurisprudence of Spain’s Constitutional Court – which has not, to date, clearly accepted this principle – is subject to critical review. Nevertheless, based on the idea that the protection of languages constitutes a public decision of extraordinary value, it proposes that the principle of non-regression be taken into consideration, as a limit upon regulatory freedom, in those cases in which public authorities’ legislative measures degrade or lower the legal status of the protection afforded a minority language without sufficient justification and without the basis of a prevailing higher legal value. En este artículo se intenta una aproximación a los límites en los que el principio de no regresión, incorporado a la cultura jurídica europea y española en algunos ámbitos, puede aplicarse también al campo del derecho lingüístico. Para ello, se examina críticamente la jurisprudencia lingüística del Tribunal Constitucional, que hasta ahora no ha acogido claramente este principio. No obstante, y a partir de la idea de que la protección de las lenguas constituye una decisión pública de valor extraordinario, se propone que el principio de no regresión, como límite a la libertad regulatoria, se tome en consideración en aquellos casos en los que las medidas normativas del poder público degraden o rebajen el estatus jurídico de protección de una lengua minorizada sin suficiente justificación y sin ampararse en un valor superior que sea prevalente.